- I tidligere afsnit. - Jeg må fjerne dine minder.
- Hvor gammel tror du, du er? - Ti år.
9th Wonders! Den fortæller os, hvad vi skal gøre!
- Kan vi ikke holde Matt udenfor? - Vil du tilbage til dit gamle liv?
- Hvad skal jeg gøre? - Bliv hos Parkman.
Jeg ledte efter dig, og du venter på mig. Det må være et tegn.
Du reddede mit liv. Jeg står i gæld til dig.
Jeg tilgiver dig. Du skal tilgive dig selv.
Arthur ved nok, at formlen har en tredje del.
Det er en katalysator, gemt i en vært.
Jeg er vist katalysatoren.
Vi deler samme fascination.
De fleste evner viste sig første gang under den forrige solformørkelse.
Den kommer.
Der findes et øjeblik i enhver krig, hvor alt forandres.
Et øjeblik, hvor vejen bugter sig.
Alliancer og frontlinjer ændres -
- og krigsreglerne omskrives.
Disse øjeblikke kan forandre krigens natur -
- og få vinden til at vende for begge sider -
- så vi gør, hvad vi kan, for at forstå dem.
For at blive klar til forandring får vi ro over vores hjerter -
- undertrykker vores frygt, samler vores kræfter -
- og leder efter tegn blandt stjernerne.
Disse øjeblikke, disse forandringer i spillet, forbliver et mysterium.
Skæbnens usynlige hånd flytter brikkerne som på et skakbræt.
Selv om vi forbereder os, modarbejder forandringen, forventer øjeblikket -
- og bekæmper det uundgåelige -
- er vi til syvende og sidst aldrig rigtig klar, når den slår til.
- Du bliver bedre og bedre. - Det er lettere for dig.
- Vær tålmodig. - Nej, jeg vil vise, hvad jeg kan.
For hvem?
Ingen. Du ville ikke forstå det.
Fint. Så prøver vi en gang mere.
Gabriel, du skal gøre noget.
Hent Claire Bennet.
- Tror du, du kan det? - Ja, sir. Naturligvis.
- Jeg tager med. - Hvad?
Det bliver ikke let at hente Claire. Du får brug for hjælp.
- Jeg er vokset op som Firma-tøs. - Det har du jo lagt bag dig.
Ja, men jeg kan ikke andet.
Du har brug for hjælp. Lad mig hjælpe dig.
Er det i orden med dig, far?
Jeg tror, at I to...
... vil blive et godt par.
Lad os hente cheerleaderen.
- Hvorfor er det altid mig? - Formlen virker ikke uden dig.
Vi må alle samarbejde for at stoppe Arthur.
Nathan skal finde haitianeren, Matt skal hente Hiro -
- og du har den vigtigste rolle.
- Hvad er min opgave? - At undgå at blive fanget.
- Hold dig væk fra fare. - Men jeg kan slås. Jeg kan gøre mere.
- Du skal bare gemme dig. - Nej! Jeg har fået nok af det her.
Alle må ofre noget.
- Vil du låse mig inde? - Nej, men tanken har strejfet mig.
Jeg har en anden plan.
Hej, Claire-mus.
- Det er for farligt. - Jeg skal hente haitianeren.
Haitianeren jager en farlig flygtning, Baron Samedi. Se her.
Det er hans alias, Voodooens Dødsgud. Han har gang i nogle grimme ting.
- Du har brug for hjælp. - Jeg skal ikke redde landet.
- Vent. Du forstår ikke. - Så hjælp mig.
Da jeg fik evner, vidste jeg, hvem jeg skulle være, men nu...
Bare fordi dine evner er væk, har du ikke mistet din betydning.
Jo, medmindre jeg må komme med dig.
Nathan...
Fint.
Kom.
Du sagde, at katalysatoren skulle være her nu!
Jeg har folk på sagen, men alle planer kan være forgæves.
- Hvad? - Jeg tegnede det her.
Det vil ske. I dag.
- Claire kan ikke dø. Det er umuligt. - Jeg ved det, men det vil stadig ske.
Du er videnskabsmanden. Forklar.
Der bliver solformørkelse i dag. Det skete også, sidst evnerne viste sig.
- Du sagde, det var et tilfælde. - Det troede jeg. Jeg ved det ikke!
Men jeg ved, at hvis Claire dør, så dør katalysatoren også.
Så kan jeg ikke kureres.
Det forklarer det her.
Skal jeg dø?
Alting bliver forandret i dag. Alting.
- Hvad har Hiro med det her at gøre? - Angela gav os ordrer.
- Han er en tumpe. - Nej, han er tidsrejsende.
Hvis Arthur fanger os, kan Hiro redde os. Jeg havde hans nummer her.
- Er du bange for noget? - Arthur Petrelli skræmmer mig.
- Du skal ikke være bange for ham. - Jo! Jeg forrådte ham.
- Jeg forrådte dig. - Nej.
Jeg er en forræder. Og en løgner og en tyv.
- Hvorfor vil du have mig med? - Du er en af heltene nu.
- Stoler du på mig? Fuldstændigt? - Ja, det gør jeg. Jeg kender dig.
- Egentlig ikke. - Vi havde et liv sammen.
- I en drøm. - En åndevandring.
Det var ikke virkeligt! Arthur dræbte din far. Han kan dræbe os alle.
Jeg lader ikke noget ske med dig. Hjælp mig med at finde Hiro.
Hvordan skal vi gøre det? Han kan jo teleportere.
Hej, vi har brug for din hjælp. Du skal lave Hiro. Se.
- Hvad står der? - At du skal lave Hiro!
Arthur slettede hans minder. Hiro tror, han er ti år gammel.
Det er derinde.
Vi dør alle sammen.
- Dette er Stephen Canfields hus. - Du er i sikkerhed her.
Sidst, vi var her, forsvandt vi næsten. Hvorfor er her sikkert nu?
- Enkel struktur. Nem at kontrollere. - Du kan jo lide at kontrollere ting.
Godt, jeg bider på. Hvad mener du?
Du gør hvad som helst for at beskytte katalysatoren.
Jeg vil beskytte dig, Claire.
Dig, ikke en katalysator.
- Forstår du? - Ja, det gør jeg.
- Er du ikke død? - Tydeligvis ikke.
- Hvad er du ude efter, nemesis? - Jeg er en af heltene nu.
Det går ikke. Jeg forstår ham ikke. Hiro tror virkelig, han er ti år.
- Så lav ham. - Han tænker på japansk.
- Men tegneserien... - Jeg kan ikke.
- Hiro er vores genstartknap. - Det ved jeg.
Han kan stadig rejse i tiden og teleportere. Han har mange kræfter.
Jeg kan ikke det her. Jeg smutter.
Hvad taler du om? Daphne.
- Du tøvede. - Hvad?
- Da jeg spurgte, om du stoler på mig. - Nej.
En brøkdel af et sekund er en time for mig. Du tøvede.
- Du ved ikke, hvad jeg har prøvet! - Hvad mener du med det?
- Matt? - Lawrence, Kansas?
- Læs ikke mine tanker! - Hvad er der i Kansas?
- Dit hjem. - Lad mig være i fred!
Fedt! Gør det igen! Gør det igen!
Ja, sir. Det hele bliver ordnet.
- Hvem ringede? - Arthur. Han ville have sidste nyt.
- Han tror, at Claire er hos sin far. - Selveste hr. Brille.
- Det gør det ikke lettere. - Jo.
Han prøvede at komme ind i mit hoved. Derfor ved jeg, hvordan han tænker.
- Jeg ved, hvor hun er. - Du gør mig urolig.
Du siger "ja, sir" og lader høre fra dig som en dygtig lille dreng.
- Jeg forsøger at være ansvarsfuld. - Klart. Ansvarsfuld!
- Hvor er biludlejningsfyren? - Han ringer nok til politiet.
Jeg sagde, du var en seriemorder, som havde kidnappet mig.
- Hvorfor skulle du gøre det? - Jeg vil hjælpe dig.
Firmaet burde ikke have skjult vores evner. Vi kan gøre, hvad vi vil.
Vi kan tage, hvad vi vil.
- Stol på mig. - Nu smutter vi.
- I skal ingen steder! - Åh, gud! Vær sød at hjælpe mig!
Slip pigen.
Tak. Åh, gud, tak.
- Du ved ikke, hvad der foregår. - Hun fortalte det, din psykopat.
De forsøger alle at gøre en til noget. Spejder, monster...
- Hvad bliver det til? Hvem er du? - Hold din kæft.
Jeg burde skyde dig. Sige, det var selvforsvar. Så bliver jeg en helt.
Jeg hader helte.
Hvad betyder formørkelsen, og hvordan kan den påvirke os?
Månen styrer bølgerne, solen vores indre timing-
- men der sker noget med mig.
Jeg forandres. Jeg kan mærke det.
Og jeg kan ikke styre det.
- Hvad skal det bruges til? - Slå mig.
Du ville have, at jeg trænede dig. Kom så.
Vil du af med skyldfølelsen? Jeg har klaret mig uden dig.
Har du?
- Jeg fangede marionet-manden. - Og din mor døde næsten.
De er farlige kriminelle. Du opfører dig ikke derefter.
Du opfører dig dumt og letsindigt!
- Hvad ved du? Du skred! - Du skal stadig opføre dig voksent.
- Jeg vil gøre noget godt med evnen. - Jeg vil beskytte dig.
- Jeg behøver ingen hjælp! - Så slå mig!
Jeg sagde "slå mig"!
Du har styrken. Men du er klodset, langsom og forudsigelig.
Prøv at bruge hele din kropsvægt.
Så vil al kraften sidde længst ude på brættet. En gang mere.
- Er det her taekwondo? - Nej, det er baseball.
En gang til.
Det er Tracy. Nathan viger bort fra planen.
- Han skal finde en haitianer. - Haitianeren. Det må ikke ske.
- Du gør ham ikke noget, vel? - Visse ting kan jeg ikke styre.
- Hvad mener du? - Nathan skal se, hvordan verden er.
Jeg gik med til at hjælpe dig pga. Din plan. Du har brug for ham.
Det har du også.
Tag til Parris Island. Brug dine kontakter.
- Jeg tager ikke mod ordrer fra dig. - Jo, hvis du vil til det Hvide Hus.
Parris Island...
- Marineinfanteriets base? - Hver krig har brug for en hær.
Washington...
- De gudløse har ingen fred. - Åbenbart ikke.
- Hiro skal finde Daphne. - Hun er en skurk.
Nej, hun er bare bange. Jeg må finde ud af hvorfor.
Jeg sagde, jeg tvivlede på hende, og så smuttede hun.
Vi skal gøre Hiro normal igen og stoppe Arthur Petrelli.
Han skal bare teleportere mig til Lawrence, Kansas. Jeg tager Daphne...
- Lawrence, Kansas. - Ja, det er os!
Vi står på en majsmark. Hun voksede op på en majsfarm.
- Nu tager vi ud til majsfarmen. - Lawrence, Kansas. Nu smutter vi!
Milde himmel, det virkede. Det er Daphnes hus.
Jeg kan høre hendes tanker. Hun er derinde.
Milde himmel!
Hej, gutter...
Det begynder.
Pete? Pete?
- Er du uskadt? - Ja.
- Og du? - Jeg har det fint.
- Hvad skete der? - Pludselig kunne jeg ikke flyve.
- Jeg faldt meget hurtigt ned. - Og nu?
Ingenting. Jeg kan ikke flyve.
Var der ikke formørkelse, da du fløj første gang?
Så det der betyder ikke noget?
Haitianeren tager kræfter væk. Måske så han os komme.
- Måske er det bare landet her. - Vi må finde ham.
Lad os komme af sted.
Vi har en lang gåtur foran os.
- Hvad er det her? Voodoo-dukker? - Nej, de kaldes "pwen".
De er budbringere. Bønner om frelse og redning.
- Lad os gå. - Haitianerens by er den vej.
- Jeg så den oppefra. - Vi faldt.
- Ja. Den er stadig denne vej. - Vil du? Vil du ikke?
- Kan jeg hjælpe dig? - Jeg og Daphne er venner.
- Må jeg tale med hende? - Hun er her ikke.
- Daphne! Jeg ved, du er her. - Gå med dig, Matt.
Som jeg sagde Hun er ikke hjemme.
Luk mig nu bare ind.
Truer du mig?
Jeg sagde "Luk mig ind".
Hvorfor står du og drejer hovedet sådan? Hvad er dit problem, makker?
Hvad skete der?
- Mine kræfter er væk. - Hans kræfter er væk.
- Ingenting. Ingen kræfter. - Også hans.
Hvad foregår der?
- Vil du fortælle, hvem det var? - Nej.
- Jeg spørger ikke om meget. - Det er jeg glad for.
Men du har været væk længe.
Det er mit hjem. Må jeg ikke bare komme hjem?
Er alt i orden med dig?
Nej.
Det sker igen.
Åh, skat. Det er jeg ked af.
- Har du dem stadig? - Ja. Jeg går ind og henter dem.
Godt.
Hvis vi går den anden vej, er vi der om en time.
- Vil du ikke sige, du tog fejl? - Skal det virkelig være nu?
- Behandl mig ikke som en idiot! - Du havde ret. Tillykke.
Gid, jeg kunne flyve. Vi er begge magtesløse.
- Uden mig var du faret vild! - Uden dig var jeg derhjemme.
Jeg tog dig med for at styrke dit sarte ego.
Du har brug for min hjælp. Hele mit liv har jeg reddet dig.
Hvem greb dig, da du hoppede ud fra taget?
Hvem bar dig væk fra Kirby Plaza? Gør dig dog fortjent til min respekt!
Hvorfor skulle jeg det? Du er en marionetdukke!
- Hvad for noget? - Du har ingen rygrad.
- Jeg er senator. Du er sygeplejer. - Du blev det, far ønskede. Hans drøm.
Hans mål. Han manipulerede og udnyttede dig altid.
Hvor kommer alt det fra?
I fremtiden vælger du ham.
Du vælger far, Nathan.
Nu er jeg hernede og forsøger at stoppe ham.
Vil du hjælpe mig?
Godt. Først kontrol og så gennemførelse. Kan du mærke det?
- Og sig, hvad du tænker. - Nej.
Brug vreden. Den giver dig styrke. Slå mig nu.
- Det vil jeg ikke. - Kom nu! Slå mig!
Se, om du kan ramme mig. Kom så.
Du prøver jo ikke engang. Sig, hvad du tænker.
Hver gang du kom hjem fra en rejse, krammede jeg dig så hårdt, jeg kunne.
Jeg tænkte, at hvis jeg holdt godt nok fast, ville du ikke forlade mig.
Hvorfor forlader du mig altid?
- Jeg har brug for luft. - Claire...
- Vent. Vi må tale om det her. - Jeg ville ikke bringe det på bane.
Hej, tøser.
- Har I haitianeren her? - Nej.
Det er kun mig. Ud herfra. Du tager ikke Claire med dig.
Vil du høre noget sjovt? Det gør vi vist.
Hold dig væk, Claire!
Claire!
Sandra!
- Åh, gud! Hvad skete der? - Hun blev skudt.
- Hvorfor heler hun ikke? - Hendes evne virker ikke.
- Hun skal på hospitalet. - Skudsår meldes til politiet.
- De vil stille spørgsmål. - Hun bløder! Hun er såret!
Hvad sker der, når hun begynder at hele igen? Vi kan klare det.
Læg telefonen. Jeg beder dig.
- Jeg henter førstehjælpskassen. - Tak.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Bare jeg vidste det.
Du havde ret. Jeg var dum. Jeg troede, jeg var usårlig.
Claire, du skulle ikke have...
Det gør ondt. Jeg troede ikke, jeg ville føle smerte igen.
Det er nedtur, men det er vidunderligt.
- Tak, fordi du reddede mit liv. - Skulle det være en anden gang.
- Ingenting. Ingen kræfter. - Stadig ingen kræfter.
- Hvordan får vi dem tilbage? - Måske tog Arthur dem.
Jeg troede aldrig, jeg ville savne... Jeg vil vide, hvad hun tænker.
Hvad skal vi gøre?
Gøre? Du må gøre det, du kom for. Du skal redde Daphne!
Jeg kan ikke. Ikke uden min hjerne-ting!
- Han siger, han ikke kan. - Kan han ikke?
Hvad er det?
Det er en del af Heltens Opgave. Kan du vinde uden kræfter?
Hør nu! Stop det dog!
- Han slår dig om lidt. Hiro! - Hvordan siger man "stop det"?
Du må ikke tvivle på din opgave. Majsen vil blive ved med at komme.
Kun du har kraften til at stoppe den.
Du må ikke tvivle!
Se selv! Du gjorde det!
- Gør mig ikke fortræd. - Jeg gør dig ikke noget.
Jeg skal redde Daphne.
- Han skal redde hende. - Milde himmel!
Mens han gør det, får vi vores evner tilbage.
- Kan du det? - Jeg har en plan.
Hvor fandt du ud af alt det med majsen og Heltens Opgave?
Samuraiforestillingen om lørdagen.
Vi er kommet til slutningen af tegneserien.
- Vi må finde det næste nummer. - Hvordan?
Hver by har et sted, hvor de kloge mænd samles.
Oraklet i Delfi. Biblioteket i Alexandria. Retfærdighedens sal.
- Hvordan ved vi, hvor vi finder dem? - Stol på mig.
Det er et mirakel. Alle virkninger forårsaget af formlen er væk.
Jeg ved ikke hvordan eller hvorfor. En forbindelse til formørkelsen?
Det skal undersøges.
Men ikke endnu.
Du skal ingen steder. Nu kender vi formørkelsens formål.
Alles evner er væk. Du skal genoprette dem.
Det er måske ikke muligt. Følgerne kan være uigenkaldelige.
Det er uacceptabelt.
- Hvad gør du? - Uden evner er jeg et nul.
Jeg har allerede været et nul.
Vi bliver, hvor vi er, til du har skaffet alt tilbage til os.
Er det her din plan? Hun havde ret. Vi dør alle sammen.
Nej. Det er onsdag. I dag udkommer de nye tegneserier!
Denne serie fik os hertil. Den nye fortæller, hvad der venter.
Spørg, om de har seneste nummer.
- Undskyld mig... - Vent. Der er "Red Hulk" til alle.
- Sam... - Ja?
Mand, hvor er det sejt.
Alle vores spørgsmål bliver besvaret.
- Er han altid så stille? - Spørg ham.
Du er nødt til at komme med hjem. Min far lever.
- Lever Arthur? - Du kan stoppe ham.
Hvis du fjerner den her forbandelse, kan jeg flyve hjem og ordne det.
Jeg har ikke gjort noget. Min evne er også væk.
Universet har bestemt vores skæbne.
Kan universet give mig en telefon? Så kan jeg ringe til militæret.
- Først skal Samedi stoppes. - Manden fra Afdeling 5.
Jeg er ansvarlig for hans ondskab. Han er min bror.
Han er ligesom vi. Noget særligt. Hans hud er uigennemtrængelig-
- for både knive, ild og kugler. Mange her tror, han er en gud.
Han skabte en hær ved hjælp af frygt. De myrdede, stjal og kidnappede.
Jeg stoppede ham én gang. Spærrede ham inde. Men nu...
- Du kan ikke gøre det alene. - Det er ikke din kamp.
Lad os hjælpe dig.
Du har bevist, at du er modig. Vær nu ikke dum.
Han kommer kun med os, hvis vi får stoppet hans bror.
Hvis du ikke gør det af den rette grund, så gør det for din egen skyld.
Det er Samedi! Løb!
Hurtigt!
Jeg hedder Nathan Petrelli. Jeg er amerikaner.
Vi kender dig, senator Petrelli. Din far advarede os mod dig.
- Min far? - Ja.
Hvad sagde han til jer?
Han sagde, jeg skulle være mig selv.
Før ham væk.
Hej. Ingen feber.
- Har du det godt? - Ja. Ganske godt, trods alt.
Vi finder ud af, hvad der sker med dig.
Men nu skal du hvile dig. Jeg er nedenunder.
Jeg elsker dig, far.
Jeg elsker dig, Claire-mus.
Nej.
- Hvad mener du? - Du tager af sted, ikke?
- Forlad ikke din datter nu. - Hun har det fint.
Hun er bange. Hun ved ikke, hvad der sker. Hun har brug for dig.
Der er noget, jeg skal afslutte.
Daphne!
- Jeg går ikke, før vi har snakket! - Gå med dig, Matt.
Nej.
Jeg kom hertil, fordi jeg ved, hvem du er.
Du er klog, smuk og sjov.
Jeg blæser på, at åndevandringen er bluff. Jeg giver ikke op.
For jeg er forelsket i dig.
Daphne!
Døren er åben.
- Daph? - Jeg er herinde.
Jeg ville ikke have, du skulle se mig sådan.
Sådan her.
Hvordan går det, skat?
Claire... Åh, gud.
Åh gud, Claire.
- Det gør ondt! - Derfor ordner jeg den!
Vær ikke sådan en tøsedreng!
- Tak. - Var så lidt.
Hvad er det, der sker med os?
Jeg har ingen anelse.
Jeg plejede at forstå alt, men nu giver intet mening.
Vi er kun mennesker.
- Er det i orden med dig? - Det er faktisk... en lettelse.
Jeg har mærket trangen, behovet for kræfter. Så bedøvende.
Min hjerne føltes fuld af bomuld og is. Jeg har ikke følt sådan her -
- siden jeg mødte dig første gang.
Jeg pressede dig til at blive det monster. Det er min skyld.
- Du fulgte bare ordrer. - Netop!
- Vi er begge to så... - Magtesløse?
Vi kan ikke tage, hvad vi vil længere.
Siger hvem?
Fortsættes...